Vi kommer for seint. Det var det jeg sa.
Kjerra går ikke fortere. Det er ikke noen F-16 heller.
Her er flagget.
Vær så god. Her er sigaren din, gamle ørn.
Ja, ja, det bærer til Kampen igjen. Som i gode gamle dager. Hæ?
Nei, det med OBOS, det var ikke noe for Kjell.
- Å var det dem forlangte av deg? - Husleie kalte dem det.
Helmaks å se deg igjen, Egon.
- Og du har det bra, hva? - Nei, jeg har det ikke bra.
Du er ikke sjuk eller dårlig eller noe sånt?
- Nei. - Men hva er det da, Egon?
- Det var for jævlig på Botsen. - Nei, hold opp da, Egon.
Du kjenner alle der, og alle kjenner deg og veit åssen du vil ha det.
Fikk du ikke det gamle værelset, sånn som du pleier?
Ingenting er som det pleier. Det er kommet ny fengselsdirektør.
Og han er ikke av den gode, gamle sorten?
Verre. Han er psykolog. Og nå vil han ha meg forfløtta.
- Hvor hen da? - På psykiatrisk avd. Til observasjon.
- Å fy til rakkeren. - Uff.
Jeg skrev til statsråden og ombudsmannen.
Det er riktig, Egon. Sånt skal du ikke finne deg i.
- Jeg vil ikke dit igjen. - Hva? Vil du ikke tilbake dit?
Aldri. Nå er det slutt. Jeg trekker meg tilbake.
- Jeg vil aldri mer i fengsel. - Aldri?
Men jøss, åssen har du tenkt å unngå det, da?
- Jeg har en plan. - Helmaks, Egon!
Ja, vi hadde jo håpa da. Valborg og jeg skal ha sølvbryllup snart.
Og da hadde vi tenkt at... Ja, særlig Valborg, altså.
Hun ønsker seg en pels. Så jeg lovte henne at hvis du hadde en plan så...
Du kan ta det med ro. Jeg har en plan som ikke kan slå feil.
Dette er vårt siste kupp. Vårt aller siste.
Og når vi er ferdig med det, så trekker vi oss tilbake.
Ja, men for pokker'n... Hva skal vi gjøra da?
Ingen verdens ting. Vi skal leve lykkelige resten av våre dager.
- Kjell! Kjell, er du der? - Ja, jeg er her.
Næmmen! Sitter du der og drikker øl, nå som vi har så mye vi skulle gjort.
- Vi pleier da bestandig å... - Jøss! Har dem sluppet deg ut nå?
Ja, se. Egon har en plan.
Å, flott. Hvor mye kan det dreie seg om?
- Men Valborg da... - Jeg må vite hva jeg har å rutte med.
Vi kan væra bortpå kafeen.
Vi må bare bestemma vårs om vi vil ha den store eller lille menyen.
Og om vi skal ha pianist. Det begynner å haste litt nå, vet du.
- Jeg har fortalt Egon, også om... - Og så skal være stil på det.
Søstera mi og svogeren min feira sitt på danskebåten.
De festa både nedover og oppover. Kun svogeren min gikk i land i København.
Og han kom ikke hjem før åtte dager senere, han. På konsulatets regning.
- Så det blir ikke aktuelt for vårs. - Kjære Valborg. Kjære Kjell.
Når jeg kommer i disse omgivelsene og hører de glade stemmene deres, -
- er det akkurat som å komma hjem.
Gjennom alle dissa, jeg er ikke sikker på hvor mange, åra...
- Tolv. - Ja, så har dere gjestfritt -
- åpna hjemmet deres for meg, og nå som alt vi har hatt sammen er slutt -
- er det en glede for meg å vise min takknemlighet.
- Nei, gi deg da. Du overdriver. - Ikke tale om. Skulle bare mangle.
Kjære Valborg og kjære Kjell.
Kan dere væra så snille å la meg bekoste sølvbryllupet deres?
Ja, Valborg, bestill alt som trengs, -
- og sørg for at alt blir så vakkert, flott og storslått som du fortjener.
Og så kan dere sende regninga til meg.
- Takk, Egon. Takk. - Ja, det må jeg virkelig si.
Kan vi regne med at det er helt sikkert?
- Ja, det kan dere gjøra. - Ja, da sier vi det, da.
Nå må ikke dere bare sitte der og henge. Tusen ting som skal gjøres.
Hva er det da? En stor sak, vel?
Nei, det er ikke noen stor sak. Ikke er det vanskelig, og ikke farlig heller.
Ja, men hør her. Da det er vårt siste kupp og alt...
Akkurat. Dette er vårt siste kupp. Derfor må vi bruke huet.
Vi tar noen få millioner, og gjør som vi pleier, for da kan ikke noe gå gærent.
- Fantastisk! Det høres ut som... - Helmaks! Hva er det?
Vi skal besøke forsikringsselskapet Høye Nord.
Jeg syns du sa det var et lite kupp. Høye Nord er stort nok.
Akkurat. Høye Nord er nemlig Norges største forsikringsselskap.
Og det er streng bevoktning, både ved hovedinngangen og på baksida.
Selskapet har alle mulige tekniske og elektroniske installasjoner, -
- både alarmer og overvåking av strategiske punkter.
Direktøren er Bang-Johansen. Han ses ofte i sladrespaltene, -
- for han har vært gift med en rekke modeller, og regnes som en tøffing.
Han administrerer alle milliardene folk betaler i forsikringspremier.
Jeg delte celle med en direktør i inkassobyrået Paragrafia.
Han hadde vært hos HN, og visste alt Bang-Johansen foretok seg.
Han bringer av og til selskapet ut istore og risikable spekulasjoner, -
- ofte på kanten av det lovlige.
Derfor har politiet lenge holdt øye med Bang-Johansen og Høye Nord.
- Politiet? - Men huff da.
Ja. Jeg forstår. Naturligvis.
Ja, De kan selvfølgelig regne med meg, sjef. Ja, med en gang.
Og må jeg få lov til å takke så meget. Takk. Takk. Tusen takk.
Næ! Hva er det jeg ser? Hermansen, er det Dem?
- Morn morn, og velkommen. - Mange takk.
Si meg, hadde ikke De sykepermisjon?
Jo, men jeg ble anmodet om å komme tilbake.
Jeg håper De er klar over visse forandringer her.
- Ja, sjefen fortalte meg dette. - De har snakket med sjefen? Ja ha.
Ja, han var meget omtenksom og syns det var på tide at jeg...
Jeg beklager at det er Deres stilling jeg har overtatt.
- Å, kjære. Den veien skal vi jo alle. - Ja, ikke sant? He-he.
Ja, sjefen bad meg overta en stor sak.
- Høye Nord, ja. - Nettopp. Så han fortalte Dem om..?
Det var derfor han bad meg komme hjem igjen.
Ja ha. Jeg må si Dem noe. Denne saken vil jeg ta meg av selv.
Personlig. Det er en stor sak, som straks blir oppklart.
En sjanse jeg ikke kan la gå fra deg. De forstår.
- Naturligvis. - Ja.
Forøvrig så er De selvfølgelig hjertelig velkommen.
Den saken kan vi glemme. Den interesserer oss ikke i det hele tatt.
Det som interesserer oss er Hallandsen.
- Hallandsen? - Ja. Underdirektør Hallandsen.
Han er Bang-Johansens mest betrodde medarbeider, -
- og den eneste som vet om trans- aksjonene. Han er ikke sterk nok.
Så han har fått dårlige nerver og vil stikke av fra alt samma.
Ved á manipulere med selskapets EDB-anlegg -
- har han skaffa seg en formue isvarte penger.
Og i morrra reiser han til Paris til et viktig møte.
Da tar han penga med seg, og akter ikke á komma tilbake i det hele tatt.
Han reiser på diplomatpass, og kan ha med seg penga -
- i kofferten som alle selskapets viktige papirer ligger i, -
- som står innelåst i direksjonens eget hvelv.
Han reiser i morra 13.45.
- Vi slår til før han reiser til Fornebu. - Hva med å gjøre det om natta?
Nei, om dagen. Døra inn til hvelvet er ei superdør, spekka med alarmer.
Så vi må bruke nøkkel. Om dagen er den i skuffen til sekretær Hansen.
- Og der skal vi nok få tak i den. - Ja vel.
Og dokumentkofferten står i et skap i hvelvet. Et Franz Jäger fra Berlin.
- Nei... Det kan ikke væra sant. - Det fins ikke noen igjen av dem.
Det trudde ikke jeg heller. Men jo.
Og den står i hvelvet, overvåka av et fjernsynskamera hele døgnet.
Ikke noe problem for oss.
- Helmaks! Når skal vi sette i gang? - Aksjonen starter i morra kl. 11.45.
Det vi trenger er Klassekampen, en rakørret og et fotoapparat.
Vi bruker stingsilda, 50 gram.
Kan det ikke greie seg med 30 gram?
Uff...
Å...
Høyt henger dem, og surt lukter dem.
- Se å få fram fisken. - Ja, ja, ja. Rakørreten.
- Å... - Kyss meg på mandag, for en stank.
Det er en delikatesse. Husk alle som sulter i verden.
Hold opp. Jeg er matspesialisten, ikke sant, Egon?
Slutt med det pisspreiket og få liket på plass.
Høyere! Sånn ja.
Kom deg ut, ditt svin!
Helt ut i gården. Møkkadyr!
Fy! Møkkahund!
- Hvor skal dere? - Vi kommer fra Lysverket.
- Vi skal skifte noen forsikringer. - Å. Ja vel, ja.
- Hå! Snakk om sosial rangstige. - Kjell, avisa.
- Vanlige aksjer. - Ja vel.
Ooæææ!
Fru Hansen? Fru Hansen!
Fru Hansen? Fru... Fru Hansen!
- Se å få tatt det bildet. - Ja, ja, ja.
Et øyeblikk, så er mesterverket ferdig.
Fru Hansen?!
Herr direktør. Isbjørnen. Isbjørnen har blitt levende.
Nei. Nei, nei, nei. Det er bare ikke mulig, det, vet De.
Jo, det er sant. Den stod midt på gulvet. Den kom rett imot meg.
Nå skal De og jeg gå og se om den ikke står der like adelt som før.
Ser De? Der står den.
Fint, Benny. Stå helt stille.
Nå skal De ta det helt med ro.
Hvis De absolutt må drømme om dyr, så ville jeg foreslå en hund eller katt.
God dag.
Nei! Hva i all verden er dette her? Det verste jeg har vært utsatt for.
- Du store allverden, det er jo... - Nettopp! Sabotasje.
Det... Vil De øyeblikkelig få tak i en anstendig avis?
Jeg kunne kanskje få tak i Dagbladet.
- Jeg sa en anstendig avis. - Unnskyld.
Det var voldsomt til fart. Har De sett et spøkelse?
Jeg skal bare hente papirene jeg skal ha med til Paris. Nøkkelen til hvelvet?
- Vær så god. - Takk.
For pokker'n, Egon. Ja, dette er det helmakseste noen gang.
Det er helt fantastisk. Og nå skal vi aldri mer... Ikke sant, Egon?
- Nei, detta var siste gangen. - Det er nesten litt synd også.
Sant og si så føler jeg det som en lettelse.
- Hva er det De sier? Forsvunnet? - Ja. Jeg aner ikke hvordan.
Jeg... Den er bare fjernet, og jeg vet ikke av hvem.
Den eneste som vet noe om denne saken foruten oss er Graff Jakobsen.
Graff Jakobsen? Men sitter ikke han i fengsel pga. Paragrafia-saken?
Nettopp. Derfor må De ringe til Paris og få møtet utsatt.
Jeg får statsråden til å sette meg i forbindelse med fengselsdirektøren.
Så da vil De ikke kontakte politiet?
Er De gal, mann? Politiet bør jo vite minst mulig om denne saken.
- Hva er dette, da? - Høye Nord-saken.
- Det er det verste jeg har sett. - Det er en stor sak.
Ja, dette var jo nesten i meste laget.
Økonomiavsnittet hadde saken, men gir den vekk like før oppklaringen. Rart.
- Vil De vite hvorfor, unge mann? - Ja takk.
Det er sparekniven. Ja, De vet hvordan det er med dagens situasjon.
Økonomiske kriser, inflasjon.
Ikke minst Alta-aksjonen og Reksten- saken har gjort saken alvorlig.
Etaten må spare inn 10 mill. kroner.
Av dette skal Økonomiavsnittet spare inn to mill.
Derfor måtte de gi fra seg sin største, mest sensasjonelle sak på mange år.
Nemlig Høye Nord-saken.
Ja. Dette blir jo en stor sjanse for meg. Ja, for oss, mener jeg.
Jeg er veldig glad for at sjefen satte nettopp Dem til å assistere meg.
Ja. Her er det iallfall nok å gyve løs på. For oss begge to.
Nei, nei, for all del. La ikke meg presse meg på.
De vil jo gjerne ta Dem av saken personlig, så la ikke meg stå i veien.
Men selvfølgelig, skulle det være en ting De ikke forstår, kan De spørre.
Ja, da har jeg snakket med Paris.
Ja ha. Og jeg har snakket med statsråden og fengselsdirektøren.
Graff Jakobsen delte celle med en eldre vaneforbryter, løslatt i går.
Det er ingen tvil. Olsen heter han.
- Skal De kontakte politiet? - Nei. Dette ordner vi selv.
Fengslsdirektøren sier at Olsen er lettere sinnsforvirret, men ufarlig.
Du er genial! Det har vist seg gang på gang, og nå òg en siste gang.
- Og det syns jeg vi bør feire, hva? - Benny, nå igjen?
Det går ikke en dag uten at dere drikker øl. Vi som har masse å gjøre.
Men dette er et historisk øyeblikk. Får ikke Egon øl nå, så veit ikke jeg.
Jeg tru'kke jeg skal ha noe øl. Jeg går og leier en oppbevaringsboks.
Så vi kan væra sikre på at det ikke skjer no'.
Jeg har gitt beskjed på kaféen at vi skal ha store meny og pianist.
Og at vi blir 27, siden du kommer aleine.
- Jeg må gå nå. - Da kan dere begynne med sølvtøyet.
- Egon! Egon! Egon! - Ja?
Kanskje jeg skulle bli med. Så kan vi ordne med pelsen, mens vi har penger.
- Ja, hvis du syns det... - Kjell, å er du nå?
Her.
- Nå går du ingen steder. - Jeg skal en tur med Egon.
- Ikke tale om! - Bare en liten tur.
- Det skulle være en overraskelse. - Takk, den kjenner jeg.
Nei, du blir her og hjelper Benny med sølvpussen.
Dette er sølvtøyet som jeg og søstera mi arva.
Nå gjør dere ordentlig arbeid. Moderne pussemidler er vel og bra, -
- men det som får sølvtøyet til å skinne er pågangsmot og innsatsvilje.
Hva er det nå da?
Men det er jo han! Tjukken i vakta!
- Penga! Hva med penga våre? - Vi må følge etter'n.
- Næmmen! Nå må dere ikke stikke av. - Vi er helt nødt til å stikke.
- Vi er pokka nødt. - Nei, men... Åh!
Unnskyld.
Hva skjer nå da? Egon sa jo det var siste gang.
Jeg syntes nok det hørtes litt for godt ut til å væra sant.
Og hva med Valborg? Hva med sølvbryllupet?
For en smell han ga Egon i planeten.
- Og så tok han penga våre. - Han kjører tilbake igjen, jo.
- Men hva gjør vi? - Slapp av nå, Kjell. Ro deg ned.
- Der gikk han med penga våre. - Hvor pokker'n gjorde han av Egon?
- Dem har ikke slått han ihjel. - Men hva med penga?
- Jeg har en idé! Har du rakfisken? - Ja. Og Mors Flatbrød.
Hold opp. Kom med ørreten.
Å fy til rakkeren! Uff, for en stank da, gitt. Kom nå da, kom da.
Men hva med pengekofferten?
Utmerket. Hurtig og effektivt utført. Jeg skal nevne det for direktøren.
Tusen takk. Takk skal De ha.
Kunne De bestille en drosje med en gang? Jeg skal nå et fly kl. tre.
Si meg en ting... Denne Olsen, hva med han?
Olsen? Han har jeg under full kontroll.
De er klar over at han vet for mye, ikke sant?
For mye?
Akkurat.
Ja vel.
Fy! Slem hund!
- Detta er jeg veldig lei meg for. - Ja, ja, la oss stikke.
- Denne jævla stanken her. - Men hva med penga?
- Til Fornebu så fort De kan. - Fornebu forte kan er da snill.
Ja, men så kjør da, Benny!
Nå får'n rødt lys snart, og da gjør dere bare sånn som jeg sier.
Hei, kamerat! Kan du si meg veien til Slottsparken?
Hva?
Jeg sa: Kan du si meg veien til Slottparken?
Skjottspraklen? Ja, det er rett fram.
Å nei, er du gæren? Nei da, det er den veien, det.
- Nei, rett fram. - Nei. Har du et kart?
- Ja, få se på... - Ja, kart! Kart!
- Få låne kartet ditt. - Dette har vi ikke tid til.
- Vi skal nå et fly. - Ja, men hør her.
Det går ikke an at han ikke veit hvor Slottsparken er.
Skal vi se. Nå står vi her. Ikke sant? Der.
Og den gule flekken, det er Fornebu flyplass.
- Hør, vi må komme oss videre. - Ja, nettopp. Skal vi se.
- Hele det her er Oslo, da. - Ja, i orden. Det er Oslo.
Du følger med nå? Og den grønne flekken er Slottsparken.
- Hoi! Men da må snu da, jo. - Nei, nei, nei.
- Flyplassen er den veien. Den. - Ja, akkurat. Fritt fram.
- Ja, nettopp. Helmaks. - Fritt fram.
Kom Dem unna, så vi kan komme oss videre.
God reise! Lykke til!
Se nå til å få bort den bilen der, da.
Men hold opp med det der, da! Dutt i ryggen, det er gult kort, det.
Fort! Etter dem!
De har tatt rotta på vårs!
Hå! Helmaks! Nå kan du godt komma opp igjen, Kjell.
Er det over nå? Har vi fått igjen penga våre?
Ja. Vi tok rotta på dem, akkurat som vanlig. Ikke sant, Egon?
Akkurat som vanlig.
Ja, du er genial. Helmaks! Ja, ja, Kjell også, ikke sant?
- Jo, Kjell var der, som han skulle. - Takk skal du ha.
Ja, der kan du se, Kjell. Du skulle hatt en medalje.
Å, det er for mye. Men kanskje vi kunne se på pelskåpa til Valborg.
- Hvis det er okei. - Ja, hvorfor ikke? Hva sier du?
Jo, det skulle vel kunne la seg ordne.
- Skal vi ringe politiet? - Nei, de har mer enn nok å ta seg av.
- Kjære kollega... - Hm?
Jeg må få gjøre oppmerksom på at det er et meget omfattende arbeid og...
- Ja, det er en stor sak. - Ja...
Og når De er blitt bedt om å komme tilbake i denne forbindelse, -
- og saken er blitt overlatt til meg... så syns jeg godt at...
Holm! Vil De vite hvorfor De er overlatt denne saken?
Ja takk.
Det er fordi man ikke ønsker at saken skal bli oppklart riktig ennu.
- Hva? - Et ønske fra høyeste myndighet.
Av visse grunner ønsker man at det skal ta tid før saken blir oppklart.
I den forbindelse har sjefen ubetinget tillit til Dem, Holm.
- Jo takk, det... - Så bare ta tiden De trenger.
Forhast Dem ikke.
Skulle det være noe De ikke skjønner, så ikke nøl med å spørre.
Ja, jeg skjønner at det er mange penger involvert. Millioner.
Milliarder.
Det er ikke mulig! Det kan ikke være sant! Det skal væra 5 millioner.
- Jeg visste det! - Ti stille! Nå kan det væra nok.
- Rolig nå da, Kjell. Rolig nå da. - Hva skal jeg si til Valborg?
- Jeg orker ikke denna sytinga. - Hold opp du da, Egon.
- Det er ikke Kjell sin skyld, vel. - Er det min skyld, da?
Det er det samma hver eneste gang.
Åh! Jeg er så lei dere! Hvem trur dere dere er?
Dere er to pappskaller og hengerumper. Særlig du, Kjell.
Du har ikke noe annet i huet enn ditt private fjas.
Nå er det nok! Jeg finner meg ikke i det! Det er livet mitt du snakker om.
Ekteskapet mitt. 25 år med Valborg. Og det kaller du fjas?
Hva veit du om det, da? Hva veit du om livet? Ingenting.
Du sitter inne bestandig. Og når du slepper ut tror du alt er så lett.
Bare vi gjør som du sier. Du har ikke peiling på noen ting.
Ikke på å være gift og ha ansvar. Å holde kjeft og finne seg i allting.
Du er bare en... Du er bare en... En oppblåst sprellemann!
Alvorlig talt. Ta nå ikke detta så tungt, da.
Nå peller vi sammen og drar hjem til Valborg, så ordner alt seg igjen.
Dæven! Det er dobbel bånn i kofferten, jo.
- Kom og se, Egon. - Er det penga?
Jeg veit ikke, men det er vel best Egon...
Se her, da. Hva trur du det er for no'?
Er det penga?
Det må jeg si.
- Hva er det? - Ja, hva er det for no"?
Hm. Vil De gjerne vite hva dette er?
- Ja takk. - Det er våpen, Holm.
- Våpen? - Ja. Jagerfly, raketter, tanks, -
- kanoner og automatiske håndvåpen, til en samlet sum av 750 mill. kroner.
I all verden, hva har det å gjøre med et forsikringsselskap?
Forsikringsselskapet er i økonomiske vanskeligheter.
Selskapets direktør har tapt stort på uheldige spekulasjoner -
- i jernverket og i aluminiumsverket, som De vet.
Og nå prøver han å rette opp det hele ved et eneste stort kupp.
Han har investert 750 millioner kroner i våpen, -
- som han kan selge til en gruppe afrikanske land.
De kan ikke skaffe våpen ad legale veier, og er villige til å betale overpris.
De er villige til å gi 1 milliard kroner for disse våpnene.
Fortjenesten på 250 mill er nok til å dekke underskuddet for Bang-Johansen.
Ja, men... Det er jo ulovlig.
- Ja, det kan man si. - Ja, men da må jo vi gripe inn!
Unge mann, kjære unge venn. Hva skulle vi oppnå ved det?
At forsikringsselskapet Høye Nord går konkurs.
At en av våre største banker vil få store økonomiske vanskeligheter.
Samt at et par 100 000 mennesker vil miste sine forsikringer, sparepenger.
For ikke å snakke om skandalen. Og de internasjonale forviklingene.
Nei, det er nok ikke uten grunn at statsråden har overlatt oss saken.
- Men vi er jo klar over alt sammen. - Men bevisene, Holm.
Bevisene befinner seg i en rød koffert, på vei til Paris.
Foruten franskmenna er både russere og amerikanere involvert i handelen.
Det står sterke krefter bak, og store kapitalinteresser vil ha litt av kaka.
- Vår bit er 5 millioner. - Hvordan da?
Disse papirene er verdt 5 mill for Bang-Johansen.
Vi må gå inn til Høye Nord, før dem får panikk og begjærer seg konkurs.
Jeg må gå hjem. Jeg må hjem til Valborg, enten jeg vil eller ikke.
Bare reis hjem. Jeg kan ordne det aleine. Bare sett meg av et sted.
Nei, er det ikke best vi er med? For sikkerhets skyld.
Helt rolig nå. Denna gangen kan det ikke gå gæli. Jeg har planen klar.
- God dag. - God dag.
Jeg vil gjerne tegne en livsforsikring.
- Ja vel. Hvor mye skal den være på? - Fem millioner.
Hallandsen har fått nervesammenbrudd på vei til flyplassen.
Snakk med ambassadøren, presidenten og hærsjefen, -
- og forsikre dem om at jeg personlig skal ta meg av saken.
Fru Hansen? Fru Hansen!
- Nå, der er De alt. Har politiet ringt? - Ja.
- Har de fått noe ut av Hallandsen? - Nei.
- Er han blitt helt gal nå, da? - Ja.
Men noen må jo vite hvor kofferten befinner seg.
Det vet jeg.
- Hva er det De sier? - Den er ute hos meg.
- Ute hos Dem? - Ja.
Det står en mann med rød koffert og spør etter Dem.
- Mann? Hva slags mann? - En med skalk og sigar og kofferten.
Aha! Jaså. Send ham inn.
- Og få tak i portvakten. - Det har jeg gjort allerede.
Vær så god.
Vær så god og sitt.
Det var noe De ville snakke med meg om.
- Livsforsikring? - På fem millioner.
Det må jeg si.
Så det lønner seg faktisk ikke å slå meg ihjel. Prisen blir den samma.
- Får jeg lov? - Så gjerne.
Er det vanlig at De ikke leser det De skriver under på?
- Hvordan da? - Har De lest de små?
- De små? - Bokstavene.
De som står helt nederst der, som ser ut som en del av ornamentikken.
Det er alle unntakene. Det er bare å velge.
Selvmord, grov uaktsomhet, farlig arbeid, naturkatastrofer.
Og hendelige uhell.
Idiot, som alle de andre. He-he.
De får ta Dem av Olsen. Han skal forsvinne helt denne gangen.
Hvis ikke vil jeg anbefale Dem å forsvinne helt og bli borte. Forstått?
Jeg vet nøyaktig oppskriften.
Det har jeg alltid sagt. Uten sølvbryllupet -
- hadde det ikke vært noen grunn til å være gift i 25 år. Enig?
Tenk deg, 25 år som hushjelp og vaskekjerring.
Sitter man der, med sine innestengte drømmer og talenter -
- mens åra bare forsvinner som jagerfly.
Nei, tenk, alle tilbudene jeg hadde en gang, altså.
Du er jo søstera mi, så du veit at Kjell ikke var den eneste den gangen.
Det han hadde da har han mista nå, og vel så det.
Her sitter jeg da. Aner ikke om det blir sølvbryllup i hele tatt.
Det skulle bli så flott. Egon tok på spanderbuksa. Må ha vært kortbuksa.
Og Kjell skulle gi meg noe jeg har savna i mange år, som overraskelse.
Jeg har ikke sett snurten av noe. Får væra glad at dem har pussa sølvtøyet.
Ja, sølvtøyet som jeg arva.
Hva er det du sier?
Du vet veldig godt at mamma sa at jeg skulle arve det serviset.
Jo, det sa hun. Hold opp med deg!
Du, sa jeg noe, da du seila av gårde med de derre vasene?
Og så putta du eggkjelen og serviettringene nedi BH-en. Jo da!
Vi så det alle samma, satt og drakk kaffe. Ikke spill uskyldig.
Jeg skal si deg en Så la hun på røret.
Skal si deg en ting, hvis jeg kunne komme innimellom nå. Hva? Egon?
Det er jammen på tide. Er du hen da? Syrefabrikken på Alnabru?
- Hva gjør du der, da? - Få Benny eller Kjell.
Nei, du. Nå har dem endelig tatt seg sammen og gjort noe fornuftig, så
- Hold kjeft, ditt sinnssyke kvinnfolk! - Hva er det du tillater deg?
Hvis ikke du kommer med millionene straks, blir flykapring bare barnemat.
Særlig for Kjell. Smeller'n på røret han òg. Åh! Mannfolk!
- Hva sa Egon? - Er det no' gærent, eller?
Jeg vil helst slippe å gjenta det. Nå gjør dere ordentlig arbeid.
Det skal pusses på baksiden også, så sølvstempelet kommer tydelig fram.
- Hva trur du? - Dem har vel tatt rotta på'n igjen.
- Vi får dra og hente'n. - Ja, og så millionene.
Når dere er ferdige med sølvtøyet, kan dere polere krystallglassene.
- Hva gjør vi? - Som vi pleier. Ta bakdøra.
Og når dere er ferdige med det, så kan dere... Kjell?
Kjell, å er du henne nå, da?
Kjell!!!
- Er ikke det bilen til han derre..? - Gorillaen, ja.
Bare vi ikke kommer for seint.
- Det må væra her. - Ja, for det er lys der inne.
- Åssen skal vi komme inn, da? - Det er sikkert låst her.
- Er du gæren? - Hva er det for no' gammal dritt da?
Benny! Se!
Det stemmer. Det er hatten til Egon.
- Trur du dem har..? - Jeg er redd for det.
- Så er Egon altså - Ja, vi kommer nok for seint.
- Det er for jævlig. - Gode, gamle Egon.
Så tok dem knekken på'n til slutt.
- Ja, og alle millionene våre. - Gamle Egon. Og millionene hans.
- Hva skal jeg si til Valborg? - Drit nå i Valborg, da.
Det kan du si. Men du hørte hva hun sa.
Herregud, nå får du si henne noen alvorsord.
- Hva? Jeg? - Ja, du, ja.
Du skulle skamme deg. Du skulle gå hjem og vaske munnen din.
Og så Valborg, som har gleda seg så fælt.
Hun sku' få pels, og jeg sku' holde tale.
Jeg har skrivi sang, jeg. Men hva har du gjort? Ingen verdens ting.
Og du har fått øl hjemme hos oss, og kaffe og kake og hjemmekos.
Alt har vært bare fløten. Men straks noe går gæli, skal jeg gå til Valborg.
Du blir aldri med. Det kunne ikke falle deg inn, ikke sant?
Nei, du har vel rett i det. Tilgi meg, da. Tilgi meg, sa jeg.
- Er det no' gæli, eller? - Egon...
Nei, så dæven!
Egon... Dra meg i barten, da. Gode, gamle Egon.
Å nei... Be... Benny!
- For fanker'n. Egon! - Hva gjør vi?
For guds skyld, sitt! Sitt!
Rolig nå, Egon, rolig. Bare bli sittende og nyt utsikten.
- Hei på deg! - Hyggelig å se deg igjen, Egon.
- Dere tok dere god tid. - Vi visste jo ikke...
Jeg har en plan.
Ja, ja, slapp av. Vent til vi kommer til fredeligere omgivelser.
Det er den dummeste unnskyldningen jeg har hørt, Egon.
Selv om mange ville bade deg i syrebad, -
- rettferdiggjør ikke det at du henfaller til telefonterror.
- Jeg? - Ja. Og sjofle beskyldninger.
Til slutt så slenger du røret i øret på meg. Og dere!
Dere kan bare fortsette med arbeidet, det er nok å gjøre.
Hadde du hatt med deg millionene, så kunne jeg kanskje ha tilgitt deg.
Men nei, du kommer bare brasende. Og er frekk å påstå at du har en plan.
Jeg er en plan, men det haster.
Ja! Det er bare 14 dager igjen til sølvbryllupet.
Nå er det på tide å holde det du lover.
Bang-Johansen har gått under jorda og har leid en suite på SAS-hotellet.
Han reiser til Paris i morra tidlig, og dette er vår siste sjanse.
Det vi trenger er litt sminke og tre Donald-brus.
Aksjonen starter i morra tidlig klokka halv fem.
Da lurer vi oss inn med reingjøringsdamene.
Det er KBG. Bang-Johansen har beskyttelse. Der er vaktavløsninga.
- KBG? Hold opp! Det er russera, det. - Russere? Åssen det?
Nei da, ikke KGB, men KBG, Kristoffersens Body Guards.
Det er et privat vaktselskap som skal passe på Bang-Johansen.
- Åssen fikser vi det? - Blir ikke detta farlig?
Ta det rolig. Jeg har en plan. KBG er et firma isterk utvikling.
Med stor bodyguards-etterspørse/ er det vanskelig á få kvalifiserte folk.
Så fagforeninga har oppnådd en avtale med like mange fordeler -
- som folk på Oljeplattformene eller i kringkastinga.
Dem har strenge arbeidstids- bestemmelser, som dem er nøye med.
Og der er det vi kommer inn.
Æh, det er over tiden. Ett minutt og 20 sekunder. For jævlig.
Ja, så var det avløsning, da.
Er De klar over at dere er for seine igjen. Dette holder ikke.
Det er jo bare spørsmål om et minutt eller to. Det er vel ikke så farlig.
Der kommer bodyguardenes mat. Dem har krav på mat hver 3. time.
Den skal leveres av arbeidsgiveren og oppfylle krava i overenskomsten.
Ja, så får vi håpe at alt er i orden i dag, da, Kristoffersen.
Vi skal ha mat kl. 5, om et kvarter.
I går var den 7 min. forsinket. Det var ikke remulade på roastbiffen.
Og en ting til. I avtalen står det kald øl, ikke lunken.
Ja, det var en liten... miss i går. Jeg skal sjekke det med en gang, jeg.
- Jeg gjør så godt jeg kan. - Det er ikke godt nok, Kristoffersen.
Hallo! Vi har fri, vi vil hjem.
Ja, ja, jeg kommer straks. Husk å se etter en fyr med skalk og sigar.
Ja, ja. Ta deg av det du skal, så skal vi ta oss av det vi skal. Greit?
Ja. Adjø.
Se! Der kommer rengjøringsdamene, så nå må vi holde oss klare.
Husk hva dere skal gjøre. Dere går rett til Maxi søppel.
Aksjonen starter om to minutter.
Å, for en ekkel adonist. Det er det verste jeg har vært med på.
Egentlig burde en klage, men jeg orker ikke være her lenger.
Ha det, og god fornøyelse.
- Å... - Noget vi kan stå til tjeneste med?
- Jeg kommer fra KSS. - Ja, ja, vi har alle våre problemer.
Kampen Sørvis-System. Jeg hørte at dere hadde bruk for noen damer.
Alltid bruk for noen damer her, ja. Særlig den litt modne typen.
Ja, det var til rengjøringen, altså. Jeg har med meg en venninne. Gunda!
Ja, da setter vi i gang. Kvikk, kvikk!
- Ja, her er den. - Tusen takk.
Vær så god. Sett i gang. Kvikk, kvikk.
- Så har vi deres... - Å, den modellen?
- Ja. Er det noe galt med den? - Ja. Søstera mi hadde en sånn.
Det var bestandig noe galt med den. Sikker på at den suger i det hele tatt?
Den typen her? Kjupp! Åja, den er...
Vi kan jo gå inn og prøve om den suger.
Ja, tusen takk.
- Se der, Benny. - Dæven, der blinker det. Helmaks!
Sånn. Nå går den som en dykkerklokke.
De er visst en ordentlig skøyer, De. Her trengs det virkelig å få støvsugd.
Ja, her trengs det en liten forfriskning også. Skal vi ikke...
Bare ta telefonen. Jeg kan støvsuge så lenge, jeg.
Ja... Ja.
Ja, det er Det er sjefsinspektøren.
Å...
I den forbindelse kunne det vært artig å få en liten smaksprøve på varene.
En liten utpakning, skal vi kalle det det? He-he-he!
- Så du det, Egon? - Du var rask til å suge til deg.
- Er det sånn dere pleier å gjøra? - Blant annet.
Det var vel ingen sak.
Det er en avtale. Jeg hører fra Dem. Hei hei!
Nå kan han ha det så godt, gamle grisen.
Du... Er noen av... damene mine der oppe?
Ja, vi har to stykker der oppe nå som skulle passe ganske bra for deg.
- Så skulle vi gå rett til Maxi Søppel. - Vi må finne ut hvor det er.
Det er det verste!
Det er en sak for fagforeningen. Vi tar det opp på et møte med en gang.
Kom igjen, nøkkelen, fort!
- Hva driver du med? - Ser etter polish.
Makan til dørkarmer og paneler...
Det har vi ikke tid til. Hvor er støvsugeren?
Står der borte. Og du, skal detta bli gjort ordentlig, kommer det til å ta tid.
Nå, snuppa, noe vi kan hjelpe til med?
Å... jeg trodde at det var Deres datter.
- Hun er lengre borti gangen. - Ja. Beklager.
- Å. Ingen årsak. - Unnskyld. Det er sånt som kan skje.
Ja...
Det er jeg sikker på. Jeg ser ikke syner. Sånn er jeg ikke.
Bare kom hit, så skal du få se selv. Se her, da. Ukegammelt støv.
Sikkert ikke gjort reint siden jul. Og støvsuginga, ikke snakk!
Ja, ja, ja. Nå går vi her, tar en liten kos og finner fram litt forfriskninger.
Syns De skulle finne frem polishen Deres, så vi kunne tatt dørkarmene.
Her er det.
- Ja, her må det være. - Maxi Søppel. Det var det han sa.
Pokker, hva var det for no', da?
Se her, kjære guttene mine. Her kommer jeg med ølene.
Helt kaldt. Kaldt og fint.
Men hva i all verden... Hva gjør dere her?
Den første regel hos KBG er at en aldri må forlate en kunde ubevoktet.
Hør nå her, min gode mann.
Ikke snakk til meg som jeg skulle være en liten unge.
Til daglig er jeg ansvarlig for en av byens fornemste boliger, jeg.
Kan De ikke ti stille da, ditt sinnssyke kvinnemenneske!
Ja, men... Ja, men...
...detta grisehuset her! Det er akkurat som dama sa.
De er en ekkel adolis, er De. Hvem er sjefen Deres?
Ut! Kom Dem ut! Ut! Ut! Ut!
Det sier jeg. Hvis Kjell er sammen med sånne mennesker når dere er ute -
- så får han ikke lov til å være med deg mer.
Det er ham! Ta ham!
Nei, nei, nei! Det er ikke han. Det er henne.
Han. Han. Han. Av sted! Han.
Åh...
Kom igjen!
Åh... Åh.
Hallo? Ja, hallo.
Kristoffersen her. Ja vel, herr direktør.
Forkledt som kvinne, i blomstret kjole. Ja ha. Det skal jeg ta meg av.
Det var jævlig tid dette her tok, da.
Bare ikke det er noe som har klikka.
Hva er det som skjer nå, da?
Det er Valborg, jo.
Kanskje hun trenger hjelp.
Vent litt da, Kjell. Se der da.
Åh...
Hå! Din perverse kjeltring.
Også i min private søppelsja...
Hallo! Hallo! Stopp tyven! Hallo!
Der er den.
- Se her, Kjell. Alt i orden. Ha-ha! - Ikke alt. Fort deg og kom og se, da.
- Kom! Fort deg, da! - Vi må da vente på Egon.
Det viktigste er å få kofferten i sikkerhet. Egon greier seg sjæl.
Ja, ja, Kjell. Da skulle alt være i orden.
Men Egon, da? Sikkert at han kommer etter?
Ja, klart. Han har klea hos deg. Han har vel ikke skifta kjønn for godt.
Ja, det er nesten synd at det er siste gangen, Kjell.
Nå kan ikke no' gå gæli. Hva, Benny?
- Pokker. Han er like i hæla på oss. - Hva gjør vi nå?
Du får holde deg fast. Vi får riste dem av oss.
Ja. ja, ja, kom igjen da! Få opp farten!
Eg er ansatt som muskelmann. Ikkje for å dreie på kringlen her.
Hva var det? Drømte jeg, eller var det et rekordførsøk?
Nå får det være nok. Dette er reine Flåklypa Grand Prix.
Mamma? Hvorfor har han mannen kledd seg ut som en dame?
Hysj da. Enkelte liker det, forstår du. Det må de ha lov til, ikke sant? Så.
Nå, hva er det som foregår her da, Holm?
Jo, saken er biff. Om De tillater det uttrykket.
Jeg har gått igjennom hele saken, og er ferdig med den.
- Det må jeg si. Alt nå? - Ja, jeg måtte ta det litt på overtid.
Jeg snakket med sjefen, og han var meget fornøyd.
- Det var statsråden også. - De har snakket med statsråden da?
Ja, hun har forklart meg alt sammen, så nå vet jeg hva det dreier seg om.
- Så det gjør De? - Ja. Vil De vite hva det handler om?
Ja takk.
- Realpolitikk. - Realpolitikk?
Realpolitikk har noe med strategi og maktbalanse å gjøre.
Å jaså, ja. Ja, det burde jeg nesten ha tenkt meg.
Ja, der har De det.
- Og dette skal vi ikke bry oss om? - Nei.
Sjefen var meget fornøyd med at vi var ferdig med oppgaven.
Jaja menn. Da har ikke vi mer å gjøre, da.
Nei da. Det som skal gjøres nå er overlatt til andre folk.
Jeg syns du sa vi skulle riste dem av vårs, jeg.
- Nå, er det hendt noe? - Ja. Sjefen ba meg ta meg av en sak.
Å jaså? Ja, De må bare si ifra hvis det er noe jeg kan...
Jo, takk for det. Ja, det er sant. Jeg fikk med dette brevet til dem.
Å jaså? Mange takk.
Grått, det var da rart.
- Grått papir også. - Ja, jeg er lei for det.
"Rasjonalisering i etaten. Sparetiltak. Førtidspensjonering."
Ja, jeg er veldig lei for det.
Etter 30 års lang og noenlunde trofast tjeneste i etaten, så...
Det er vel fordi vi er ferdige med Høye Nord-saken.
Ferdige med? Hva mener De? Den saken er da ikke oppklart.
Nei, men som De sa: Visse saker er best tjent med aldri å bli oppklart.
Vet De hva, unge mann?
I 30 år har jeg vært opptatt med å rydde opp efter politikere.
I 30 år har jeg arrestert småkjeltringer, mens de store går fri.
Nå er det nok. Jeg går til statsråden. Noen må hviske henne et alvorsord.
Ja! Ja, det er Hermansen personlig.
God dag, fru statsråd. Ja vel, statsråd. Hvem?
Walter? Nei, det er ingen her ved det navn.
Å... Unnskyld, statsråd. Bare et lite øyeblikk.
Det er statsråden. Til Dem... Walter.
Ja, hallo? Ja, hei, Mona.
- Hæ! Se der, da! - Hva er det for no' da?
- Ei dame. Ei alminnelig dame. - Hva? Du kjenner vel igjen legga der.
- Hei, Egon! Har du vært på enkeball? - Hysj! Vent til vi kommer inn.
- Ja, nå venter Valborg på kofferten. - Ja, for vi får mye for den.
Den er verdt 750 millioner. Politiet gir finnerlønn.
Den er 10 %, og det blir 75 millioner på vårs.
Valborg? Valborg, her har du oss. Valborg! Valborg, hvor er du?
Kom, så skal du få se på den glade enke.
Detta var rart. Er a' ikke her?
Hva er detta for no' da?
Farvel for alltid!
Jeg er hos min søster.
Hu har forlatt meg. Hu har forlatt meg! Hva skal jeg gjøre?
- Slapp av. Du veit åssen kvinnfolk er. - Vi må si unnskyld med en gang.
- Herre min skaper... - Det er din skyld, Egon, alt samma!
- Min skyld? Hva mener du med det? - Ja, din. Du er genial, ikke sant?
Tenker bare på millioner og verdens- freden og alt det. Hva er resultatet?
Jo, tragedier og menneskelige uløkker. Der kommer politiet også.
Hva? Jøss, hele gata er full, jo. Hva gjør vi nå, da?
Ta det med ro, gutter. Nå er det oss som har overtaket.
Ingen forlater rommet. Huset er omringet, overgi Dem med en gang.
Å jaså? Her i kofferten har jeg bevis for en ulovlig våpentransaksjon.
Den akter jeg personlig å overlevere til justisministeren.
Det skal De få full anledning til. De er siktet for å ha stjålet en rød koffert.
Og samtidig for å ha satt verdens- freden i fare. Vil De følge med oss?
Det kan ikke være meningen at Olsenbanden skulle slutte sånn.
Nei, men ta det nå med ro, da. Alt ordner seg, Kjell.
Gå inn og snakk med a', så får du a' sikkert med ut igjen.
Jeg tør ikke gå inn. Det ser så skummelt ut her.
Husk den fæle kniven som stod i bordet.
Det skulle være en paraply her inne. Ta den, så tar jeg frakken.
Jøss. så tung denna var, da.
Se her, da. Den er full av penger, jo. Se her.
- Det er millionene våre. - Se her da!
Ja. Ja, selvfølgelig. Ja, jeg forstår.
Ja, ja. Ja, farvel.
- Det var statsråden. - Spurte hun etter meg?
Nei. Se her, Holm.
Hun ville redegjøre for dette oppslaget her.
Statsråden trengte kanskje en syndebukk.
- Syndebukk? - Ja, og da har jeg funnet den rette.
Jeg har nemlig arrestert Egon Olsen.
Ja? Ja, det er meg.
Hva? Egon Olsen?
He! Nei, men han er overhodet ikke arrestert. Nei.
- Hvem var det? - En anonym oppringning fra en kiosk.
Det var en som tilbød seg å betale 5 mill. kr i kausjon for Egon Olsen.
Ja... Men De sa at han ikke var arrestert.
Nettopp. statsråden nevnte at i dagens internasjonale situasjon -
- trengte man ikke noen syndebukk. Tvert om. Man trenger en folkehelt.